Title: 2000. május 23.-án a Magyarok Világkongresszusa egységet, bizakodást sugárzott. Történelmi esélyünk volt a világban szétszórtan élő magyarok összefogására. A másnapi küldöttközgyűlés már a napipolitika módszereivel folytatódott, testvérharc szintere volt.
Author: Demény Tamás
Last saved by: FÁY ÁRPÁD

Bárdi László: nyílT LEVÉL (De kinek ? Kihez ? Milyen úton ?)
(Pécs, 2001.január 01.)
A magyarság megmaradásában, egész jövőjének alakulásában kulcskérdés, hogy minden olyan erő működőképes legyen, amely elősegítheti ezt a kivételes fontosságú feladatot. Felértékelődik a felelős előregondolkodás és cselekvés fontossága, minden lehetséges tényező összefogása, s az anyagi és politikai hatalomszerzés öncélú egyéni törekvései helyett a meggyengült összmagyarsági érdekek alázatos szolgálata.
Mindebben van helyettesíthetetlen szerepe a Magyarok Világszövetségének, ezért halaszthatatlan jelentőségű a jelenlegi széthullottság, tragikus megosztottság és önemésztő csoportharcok mielőbbi tisztességes, a törvényes előírásoknak megfelelő lezárása.

Az MVSZ válságában az a gond, hogy nem egy átlagos, mindennapi  szervezet elszigetelt belső ügyéről van szó, hanem az egyik legfontosabb és politikailag legidőszerűbb nemzeti közügyről, s mielőbbi közbelépés, gyors megoldás nélkül tovább fog gyűrűzni a veszélyes kór:
	- válságot gerjeszt az MVSZ tagjai, szervezetei között,
	- válságot gerjeszt a nemzettest tagjai között,
	- válságot gerjeszt az országon belül és azon kívül létező, gyakran a létükért küzdő közösségek között,
	- válságot gerjeszt a valós össznemzeti érdekek és az egyéni önérdekek, valamint a kitűzött közérdekű célok és a gátlástalanul önző hatalomvágy között.

Mindez nem egy szervezet, hanem egy egész nemzet végzetes megrendülését idézheti elő, ami egyértelműen azok érdekeit szolgálja, akik az évezredes magyar múlt egyedi értékeinek felszámolására törekednek.
Átfogó össznemzeti bizalmi válság alakul ki, megrendül az amúgyis mindig könnyen megingatható nemzeti önbizalom, s abban a nemzetközi zavarodottságban, amikor a globalizációs gátlástalanság küzd a nemzeti erőkkel, ez szinte visszafordíthatatlanul káros következményekkel járhat.

A helyzet mielőbbi rendezésében kulcsszerepe van a tényszerű tájékoztatásnak, hiszen a tájékozatlan tömegek lehetnek és lesznek a legkönnyebben a cinikus manipulációk áldozatai. Éppen ezért elengedhetetlen mielőbb teljes pontossággal bemutatni, hogy nem személyek és tagszervezetek küzdelme, hanem a törvényesség és a törvénytelenség, a hatalmi célok érdekében jogi és morális akadályt nem ismerő küzdelme zajlik a színfalak mögött. 
Egyértelművé kell tenni mindenki előtt a döntési helyzetet: tisztesség és tisztességtelenség, törvényesség és törvénytelenség között kell választani; ennek kell mindenki előtt világossá válnia.

A sürgetően szükséges tényszerű tájékoztatás lehetséges elemei:

- a jelenlegi válsághelyzet nem most jött létre, hanem a korábbi bomlasztó aknamunka sokéves eredményeként. 
Már az 1996. évi áprilisi közgyűlésen megindult a szervezett belső zavarkeltés, amikor "hivatalos" lett az MVSZ jelenleg is érvényes — 1999-ben átdolgozott, de a későbbi tapasztalatok alapján szakmailag nem megfelelőnek bizonyult — Alapszabálya. Ugyanitt számos olyan további döntés történt (elnökhelyettes-választás), amelyek a rákövetkező évek során beépített aknaként sorban robbantak.
A megelőző négy év súlyos belső gondjaira visszatérően utalt a 2000. évi májusi küldöttgyűlés, de a manipulációkkal megváltoztatott küldöttösszetétel miatt már hatástalanul (azaz a szavazás és a tisztújító választás eredménye alapján a megalapozott figyelmeztetéseket félresöpörte a jól szervezett ellentábor).
E küldöttgyűlés érintette azokat az alapvető gondokat, amelyek a szervezeti tagság, az MVSZ-be tagegyesületként belépett szervezetek, valamint az országos tanácsok hiányosan meghatározott ill. egyáltalában nem tisztázott jogi helyzetéből következtek. Ez mindenekelőtt az MVSZ legfelső szervébe, a küldöttgyűlésbe történő küldöttválasztások során vált alapvető problémává. 
Így egyértelműen kiütközött — majd később még időben orvoslásra került — az USA-beli országos tanács küldötteinek első, törvénytelen "megválasztásakor". 
Sajnos ugyenez elkerülte az érintettek figyelmét Erdély küldöttei esetében, ami végső soron a jelenlegi törvénybe ütköző működéshez vezetett. Már korábban is fel kellett volna figyelni az Erdélyből érkező figyelmeztető jelzésekre, ahogyan lépésről lépésre kibontakozott a tudatos fellazító, majd a hatalomátvevő előkészítő  tevékenység. 
Korábban ugyanis az erdélyi magyarságot az Erdélyi Magyar Közművelődési Egyesület (EMKE) képviselte, de az 1994 nyarán megalakult Világszövetség Erdélyi Társasága (VET), Patrubány Miklós elnökletével, átvette az erdélyi magyarság (önjelölt ?) képviseletét az EMKÉ-től, s azt gyakorlatilag teljesen kiszorította az MVSZ kapcsolattartásból. Markó Béla, a legátfogóbb magyar érdekképviseleti szerv, — amely azonban politikai szerepvállalása miatt nem vehet részt az MVSZ munkájában, — a Romániai Magyar Demokrata Szövetség (RMDSZ) elnöke  ismételten kijelentette (így 2000. április elején az MTI-nek adott nyilatkozatában is), hogy "a VET nem reprezentatív képviselete az erdélyi magyarságnak". Ugyanezt gyakran emlegetik erdélyiek is, mondván, hogy a VET lényegében csak Magyarországon működik, Erdélyben nincs bázisa, csak az ottani legális politikai hatalomból kiszorultak, revánsra készülődők körében. Érthető, hogy a VET hatalomratörését felismerve 2000. márciusában létrehozták a Székelyföldi Társaságot, hogy a legnépesebb erdélyi tömbmagyarságot képviselő Székelyföldnek is legyen szervezete, hiszen gyakorlatilag őket is kiszorította a VET.
Miután önállóan egyetlen nagy erdélyi magyar szervezet sem küldhetett képviselőt az MVSZ küldöttgyűlésébe, csak az erős személyi szelekciót gyakorló Patrubány-féle VET-en keresztül juthatott tovább az, akitől remélni lehetett kritikátlan támogatást. Így a küldöttgyűlésen nem vehettek részt a korábban már megválasztott egykori küldöttek, ha kiderült róluk időközben, hogy a VET-tel szembenálló szervezetek tagjai, vagy szóvá tették a VET elnökével kapcsolatos fenntartásaikat (jóllehet minden küldött mandátuma közgyűléstől-közgyűlésig érvényes).
Így a 2000. évi májusi küldöttgyűlésen számos, munkájáról ismert és tisztessége folytán elismert személyiség nem vehetett részt (Katona Ádám, Fülöp G. Dénes, Beder Tibor, stb), de ugyanígy még meghívottként is hiányoztak olyan mérvadó tekintélyek, mint Sütő András, Kányádi Sándor, Egyed Ákos, stb. Megjelentek ugyanakkor olyanok, akik korábban semmilyen MVSZ-szel kapcsolatos munkában nem vettek részt, a szervezet tevékenységéről, céljairól ugyancsak keveset tudtak ; egyszóval ugyanaz az alapvető probléma jelentkezett ismét, mint korábban: a közgyűlésre évente egyszer érkező, hiteles információval egyáltalán nem rendelkező küldöttek érkeztek — ahogyan a magyar valóságtól távol élő többi országból is —, hogy majd ők döntsenek felelősen a világ magyarsága alapvető dolgairól! Ennélfogva ők érthetően a rosszindulatú rágalmaknak, félrevezető híreszteléseknek kiváló táptalaját alkották, amivel vissza is éltek azok, akik tudatosan idézték elő ezt a számukra kedvező döntéshelyzetet. 
Várható volt az is, hogy a nyugati régió nem teljeskörű tájékozottságú, jószándékú tagjait megtéveszti az az Erdély-nosztalgia, aminek következtében nem mérlegeli, hogy valaki(k) visszaél(nek)-e ezzel, s már régesrég nem a valós erdélyi érdekeket, hanem egy agymosott Ceausescu-mentalitást, valójában tehát idegen érdekeket képviselnek. Ugyanez a pszichológiai hatás jónéhány hazai küldöttet is megtévesztett.

Önkritikusan be kell vallani, hogy az MVSZ hivatal és érintett tisztségviselői semmilyen megelőző intézkedést sem tettek a nyilvánvaló manipulatív személyi válogatás és küldöttállítás ellen.

A közgyűlésen elhangzott beszámolók néhány fontos részlete — egy ilyen küldött -összetétel esetében — már lényegében hatástalan maradt, közöttük olyan pénzügyi jellegűek is, amelyekre korábban mindig kiemelt érzékenységgel reagált a nyugati régió):
	- A "Közhasznúsági jelentés" 6. része ("Vezető tisztségviselők juttatásai - 1999. év") szerint az elnökhelyettes (Patrubány M.) 2 millió 458 e Ft-ot vett fel, (ezen belül egyedül ő részesült mobil telefon térítésben és "egyéb juttatások" címén 895 e Ft értékben). A jelentés szerint a tiszteletdíj címén felvett 1 millió 197 e Ft összeg ellentmond annak a sokszori hangulatkeltő sajtóközleménynek, hogy az elnökhelyettes lemondott a tiszteletdíjáról. Ráadásul ez csupán egy év hivatalos főkönyvelői beszámolója… ;
	- Az összefoglaló könyvvizsgálói jelentésben közzétett (határidőre el nem számolt) támogatások ügye, amiből hat tétel érintette a VET-et (így: öt tétel devizatámogatás 4 millió 985.255,-Ft értékben és egy további Ft támogatás 6 millió Ft értékben) ;
	- Ismételten felmerült (v.ö. Kárpát-medencei Régió elnökének beszámolójában v. a Szabályzat-felügyelő Bizottság jelentésében) a számbeli fölénnyel való ismételt visszaélés az erdélyi küldöttek részéről, ami éveken át érvényesült a Kárpát-medence — más utódállamaiban élő — kisebb létszámú magyar lakosságcsoportok rovására. (Amennyire az Anyaország nem kívánta természetes létszámfölényét mechanikusan érvényesíteni senki rovására, így Erdély magyarsága rovására sem, ugyanezt az emberi gesztust nem gyakorolta a Kárpát-medencén belül az Erdély nevében fellépő P.M. klikk.) ;
	- A Felügyelő Bizottság beszámolója is olyan szabálytalanságokról, sőt törvénysértésekről adott tájékoztatást, amiket egyetlen küldöttgyűlésnek nem lett volna szabad elfogadnia (még érdemi rákérdezésre sem volt lehetőség !), pl. támogatási szerződések törvénytelen rendszere (.v.ö. az MVSZ és a VET közötti támogatási szerződést ugyanaz a személy, P.M. írta alá; a Benczúr u. ingatlanra jelzálogteher bejegyzését kezdeményezte P.M.; a Dobos L. elleni vizsgálatról a valóságot meghamisító közleményt adott P.M. az  MTI-nek, ami  hitelesen éppen az elnökhelyettesre lett volna kompromittáló; a költségtérítés, főleg a mobiltelefon mértékének szabályozási javaslata egyértelműen P.M. ellen szólt, mint az egyetlennek, akinek volt ilyen jellegű költségtérítése, stb.). Ezekbe a feltárt szabálytalanságokba bárki más belebukott volna, nemhogy elnöki választást nyerjen ; főleg a Nyugati régió küldötteinek e tárgyú teljes passzivitása és következetlensége volt érthetetlen, hiszen a pénzügyi  szabálytalanságokra korábban mindig átlagfeletti érzékenységgel reagáltak (ha Cs.S. elnök volt ezzel támadható - mégha alaptalanul is !) .

A 2000. májusi küldöttgyűlés egyéb problémáit szükségtelen tovább sorolgatni. Talán még egyetlen megjegyzést: itt valójában hármas funkciójú rendezvényről volt szó:    1, az Alapszabály szerinti küldöttgyűlést kellett megtartani   2, az Alapszabály szerint tisztújító közgyűlést kellett tartani   3, az 1997.évi közhasznúsági törvény szerint előírt éves beszámoló közgyűlést kellett tartani. Ezek a valóságban összekeveredtek, a jogi formaságok előírásai nem teljesülhettek.

A szabálytalan előzmények alapján megtörtént szabálytalan tisztújító közgyűlés óta a törvénysértések sora megnövekedett, s több mint fél évig még a működés jogi követelményei sem teljesültek:
	- elmaradt a "megválasztott" elnök cégbírósági bejegyzése (de körlevelek sorát adta ki teljesjogú elnökként, közöttük egymásnak ellentmondó tartalmúakat is) ;
	- nem volt megválasztott elnökhelyettes, akinek az Alapszabályban előírt ellenjegyzése kellett volna pl. az azóta lebonyolított külföldi útjaihoz, pénzkiutalásaihoz, új munkatársak felvételéhez, stb. ;
	- nem működtek a regionális elnökségek, sőt az elnökség sem ;
	- nem működik érdemlegesen a Felügyelő Bizottság ;
	- nem működik érdemlegesen az Etikai Bizottság ;
	- nem volt működőképes Mandátumvizsgáló Bizottság (ki vizsgálta meg a decemberi rendkívüli közgyűlés mandátumainak érvényességét ?) ;
	- a küldöttgyűlés által megválasztott említett bizottságok mindegyikéből kizártak tagokat, sőt az egyes régiók elnökségéből is, amihez csakis a megválasztó testületnek van joga ;
	- az Alapszabály súlyos megsértésével történt az MVSZ hivatala számos munkatársának elbocsátása, 
	- az Alapszabály megsértésével történt az Anyaországi Régió munkafeltételeinek teljes ellehetetlenítése ;
	- egyértelmű birtokháborítást követett el ismételten a "megválasztott elnök" az MVSZ székházában ;
	- sorozatos és törvénytelen kizárások sora következett be "ügyvezető elnöki sugalmazásra" mindhárom régió tagságában (a Nyugati Régióból többek között: Lauer Edit, USA, Könczöl Antal ; Kardos Béla, Ausztrália, stb.; Anyaországi Régióból: csaknem minden elnökségi tagot...) ;
	- az Alapszabályt megsértve a májusi közgyűlés jegyzőkönyvét, határozatait csak erős késéssel és szűk körben hozták nyilvánosságra ;
	- az Alapszabályt megsértve az ott hozott legfontosabb határozatokban semmilyen lépés nem történt  ("… még 2000-ben készüljön el az MVSZ törvénytervezete…" - K-38/2000.sz. határozat), helyette egy jóvá nem hagyott, pressziógyakorló aláírásgyűjtést kezdeményeztek, stb.

Meddő dolog lenne folytatni a felsorolást.…

Ilyen előzmények után ült össze a 2000. dec.1-2-i rendkívüli küldöttgyűlés (Siófok-Balatonszéplak), amelynek törvényessége ugyancsak vitatható. Így a korábban törvényesen megválasztott küldöttek egy része (egyformán mindhárom régióból) még csak meghívót sem kapott ; a rendezvény formaságai szabálytalanok voltak (mandátumok megállapítása; napirend ; levezetés szabálytalanságai ; hozzászólások lehetőségének akadályozása ; a választás lebonyolítása, stb.). Ezt külön törvényességi bejelentésben kell tisztázni.
Kiemelt figyelmet érdemel az MVSZ Szlovákiai Országos Tanácsa küldötteinek "Nyilatkozata", amit a rendkívüli küldöttgyülés — a törvénytelenül manipulált napirend ill. levezetés miatt—  egyáltalában nem hallgathatott meg. Ebben tételesen felsorolták a P.M. klikkjének törvénysértéseit és az Alapszabályt súlyosan sértő féléves működését. 

Konkrét intézkedési javaslatok:

Egyidejűleg kellene megtenni a megfelelő jogi lépéseket, valamint a közvéleményt hitelesen tájékoztató információk széleskörű terjesztését.
Ennek keretében:
	- beadványt a közhasznú társaságok felett felügyeletet gyakorló ügyészséghez (az 1997.évi CLVI.törvény ismételt megsértése: a törvényben előírt működés be nem tartása) ;
	- beadványt az MVSZ felett törvényességi felügyeletet gyakorló szervekhez (többek között: Alapszabály-ellenes küldöttállítások címén) ;
	- birtokháborítás címén bírósági eljárást kezdeményezni P.M. ellen (az MVSZ Benczúr utcai székházában megtett önkényes lépések) ;
	- az MVSZ Alapszabályába ütköző anyagi visszaélés címén bírósági eljárást kezdeményezni P.M. ellen (elnökhelyettes hiányában és jóváhagyott költségvetés nélkül megejtett  pénzfelvételek) ;
	- a törvénysértésekről szóló pontos tájékoztatót: 1, a Százak Tanácsa tagjaihoz    2, az Országgyűlés tagjaihoz   3, az MVSZ Anyaországi Régiója valamennyi tagszervezetéhez   4, az MTI-hez  5, az MVSZ Etikai Bizottsága tagjaihoz    6, az MVSZ Felügyelő Bizottsága tagjaihoz   7, az MVSZ Alapszabály-felügyelő Bizottság tagjaihoz……
	- az MVSZ főtitkárához, mint a Hivatal vezetőjéhez…
	- az MTI központi és megyei hírszerkesztőségeihez.

Célszerű, hogy az MVSZ törvényes működési rendjének helyreállításáig a különböző szervezetek (megyei, országos, ill. a tagszervezetek) teljes önállósággal és felelősséggel, de szervezeti tagságukat nem felfüggesztve, nem megszüntetve, hanem megtartva végezzék tovább munkájukat. Ennek során folyamatosan kell hangsúlyozni a K-38/2000. sz. küldöttgyűlési határozat érvényességét, ami szerint kötelező "… Alapszabály-, SZMSZ-módosító és tisztújító közgyűlés együttes lefolytatása 2001. decemberéig." El kell érni, hogy az önmaguk, önmagunk által megszabott határidőig vagy álljon helyre a magyar bíróságok közreműködésével a törvényes rend, vagy addigra a tájékozottabb tagság maga tüntesse el ezt a bomlasztó, magyarellenes klikket.