Szijártó István: Mi történik a Világ-szövetségben?
(Interjú, Szabad Újság, szlovákiai magyar hetilap, 2000 november 29.)
Ön a Magyarok Világszövetsége Anyaországi Régiójának elnöke 12 éve az egyik vezető. Mi történik ma a Világszövetségben?
	Egy kicsit leegyszerűsítve az, hogy a megválasztott elnökség fele nem tartottuk május végén befejezettnek a küldöttgyűlés munkáját, s megfogalmaztuk törvényességi és erkölcsi aggályainkat.  (Nincs elfogadható költségvetés, és egy kiemelten közhasznú szervezet nem működhet anélkül, s nincs elnökhelyettes akinek alapszabály szerinti feladata a költségvetés ellenőrzése és az intézményrendszer felügyelete.) Ezért azt kivántuk, hogy az elnök máris hívja össze a küldötteket, s kezdjük el szervezetünk újjászervezését, ahogy ezt a küldöttgyűlés ellenszavazat nélkül elhatározta még a választások előtt, s erre a 2001 decemberi határidőt adta.  Az erkölcsi aggály szintén független az elnök személyétől: még a régióűlésen feszültség keletkezett Világszövetség Erdélyi Társaságának küldöttei és öt kárpátmedencei ország delegátusai között. A plenáris ülésen az Anyaország az öt ország mellé állt, méltányosságot kérve. 
Mit követeltek ezek a delegációk?
	A száz küldötti helyből 58-at az VET delegátusai birtokoltak, akik a nekik nem tetsző vagy a korábbi években velük ütköző szlovákiai, vajdasági, kárpátaljai jelölteket egyszerűen kiszavazták, akik egy nyilatkozatban rögzítették, , hogyha a megújulás másfél esztendejében nem kapunk orvoslást, kilépnek az MVSZ-ből. Képzelje az én helyzetemet, újonnan választott régióelnökként kezet adunk párizsi és temesvári régió elnöktársaimmal arra, hogy mindenki számára kinyitjuk a szervezet kapuit, s azzal kell szembenéznem, hogy öt ország máris elhagy bennünket.
Voltak előzményei ennek a nézeteltérésnek?
	Igen. 1996 ősze óta Csoóri Sándor elnököt egyre hevesebb bírálatok érték, s ekkor megtorpant a korábbi évek építkezése.  1989 nyarán 150-en lehettünk akik az Egyesülési Törvény alapján az 1938-as alapszabály szerint társadalomi szervezetként megújítottuk az MVSZ-t. Dobos László volt az egyik társelnök, Sütő András tiszteletbeli elnök. 1991 decemberétől Csoóri Sándor irányításával az MVSZ-t olyan tényezővé tettük, mellyel mindenütt számolni kellett. A Duna TV létrehozásától, a polgármester világtalálkozókig, a Magyarok Háza megteremtésétől tagságunk egymilliósra növeléséig, 52 országban tanácsok szervezésével egyetlen ügyet szolgáltunk: a világ magyarságának lelki egyesítését. 1996 után azonban gyakorlatilag kettészakadt a világszövetség vezetése.
Mit tettek azért, hogy akadályozzák a szakadást?
	2000 januárjában Balatonaligán tartott elnökségi ülésünkön Csoóri Sándor felajánlotta lemondását, ha Patrubány Miklós is megteszi ezt. Patrubány Miklós ezt nem vállalta. Az anyaországi régió a közgyűlésen beterjesztett egy határozati javaslatot, melyet ellenszavazat nélkül fogadott el első munkanapján a küldöttgyűlés (K-38-as számú). Eszerint 1,5 év alatt új tagnyilvántartáson alapuló választásokat kell tartani, új szervezeti szabályzatot, törvénytervezetet kell készíteni.  Ebből az időből ment el már fél év úgy, hogy csak az Elnökkel való közös munkát feltételhez kötő 12 elnökségi tag készített és bocsátott nyilvános vitára programtervet (olvasható az Interneten: www.mvsz.org).
Miért nem egyeznek meg Patrubánnyal?
	Elnökségi társaimmal együtt kizárólag a törvényesség megtartását kértük Kértük kétszer írásban (június elején) az elnökségi ülés összehívását, hogy aztán közösen hívjuk össze a rendkívüli közgyűlést.  Patrubány elutasította kérésünket, de végül kénytelen volt összehívni az elnökséget, de előtte alapszabályellenesen úgymond "kizáratta" öt elnökségi tagunkat, hogy immár ne az elnökség fele legyünk.  A többiek, akik megjelentünk a kapuban őrző-védőkkel találkoztunk, akiknek feladata volt Pozsgay Imre, Pálfy G. István, Szakály Sándor, Laer Edit és Kardos Béla távoltartása;-- a többieknek pedig alá kellett volna írnunk egy papírt, hogy feltétel nélkül együttműködünk.  Feltétel nélkül vállalni bármit felelőtlenség lenne. 
	Csoóri 2000 tavaszán figyelmeztetett (az V. Világkongresszus IV. hírlevelében közölték ezt) "a demokrácia finom eleganciájával eltávolították Sütő Andrást, ugyanezen szerzők később engem is megkíséreltek eltávolítani.  Most Duray Miklós neve került rá az elidegeníthetők listájára.  Néha-néha az is fölrémlik előttem, hogy az ügyesek, a menedzserek előbb-utóbb Tőkés Lászlót is odaállítják a nagy huzatba...."  Fél év telt el, s most az Anyaország nyolc választott vezetője közül hét, Kardos Béla Ausztráliából -- 8 éve választott képviselője az ottani magyaroknak--, Lauer Edit az USA-ból már ott állnak a "nagy huzatban." Idő kérdése, hogy Bence Lajos (Szlovénia), Sós Kálmán (Ukrajna) és Dobos László (Szlovákia) elnökségi tagokkal is ez történjen.  Ön szerint mi a teendő?  
	Alkudozni nem lehet.  Egy kiemelten közhasznú szervezetnek meg kell tartania a magyar törvényeket.  Az igazságszolgáltatás útja göröngyös, hosszú is, de nincs más út.  Ez a jogállamiság.  Ami személyes sorsomat illeti, büszke vagyok, hogy három világkongresszus egyik szervezőjeként tízezrek kézfogását segíthettem úgy, hogy soha nem vettem részt kirekesztésben.  Ami ma az MVSZ-ben történik, eddigi életemtől, munkámtól merőben idegen, s ebben természetesen nem kívánok résztvenni.